Collection of Papers of the Faculty of Islamic Studies in Sarajevo
The yearbook Collection of Papers of the Faculty of Islamic Studies in Sarajevo primarily addresses Islamic scientific disciplines, while also covering other fields within the humanities and social sciences. Manuscripts may be submitted as an original scientific paper, preliminary communication, review scientific paper, professional paper, presentation from a scientific conference, or book review. The author proposes the category of the paper, while the final decision is made by the journal's editorial board following a blind peer-review process. Submissions are accepted in Bosnian, Arabic, and English. The opinions and viewpoints expressed in the articles published in the journal Collection of Papers of the Faculty of Islamic Studies in Sarajevo are solely those of the authors and do not necessarily reflect the views of the journal's Editorial Board.
Prenošenje tuđeg govora dio je svakodnevnog verbalnog izražavanja. Nekada je ono doslovno, a nekada se radi o prepričavanju ili parafraziranju. Prenošenje govora na jedan ili drugi način ima svoje razloge i povode, a tiču se postojanja ili nepostojanja potrebe da se sačuva autentična forma sadržaja govora. Kao što je slučaj s govorom općenito, i onaj u Kur’anu se prenosi na jedan od dva načina: direktno ili neposredno (upravni govor), odnosno indirektno ili posredno (neupravni govor). U Kur’anu se, naravno, većina verbalnih izražavanja nastoji prenijeti direktnim ili neposrednim načinom (upravnim govorom) zbog važnosti i značaja očuvanja izvorne forme sadržaja kur’anskog kazivanja te preciznosti i odgovornosti u prenošenju. U ovom radu ćemo vidjeti na koji način su u Kur’anu prisutne ove dvije vrste govora, s posebnim osvrtom na njihove obrasce koje je nužno prepoznavati radi adekvatnog razumijevanja i tumačenja njima izraženih kur’anskih sadržaja.
Collection of Papers of the Faculty of Islamic Studies in Sarajevo 2025
Upravni govor, neupravni govor, arapski jezik, Kur’an, obrasci govora, partikule, interpunkcija
Copyright (c) 2025 https://creativecommons.org/licenses/by-nc/4.0
Dijalekatski i gramatički aspekt kiraeta u tefsiru Al-Muḥarraral-waǧīz Ibn ʿAṭiyye al-Andalūsija
Kiraeti predstavljaju važan oslonac u Ibn ʿAṭiyyinom tefsiru, koji se može smatrati integralnim dijelom njegovog metodološkog pristupa tumačenju Kur’ana Kur’anom. Ovaj rad tretira njegov pristup analizi specifičnih aspekata kur’anskih kiraeta. Prvi dio rada pruža uvid u porijeklo, ličnost i status koji je imam Ibn ʿAṭiyye uživao kod učenjaka. U drugom dijelu težište je na njegovoj metodologiji tumačenja Kur’ana. Predstavljene su glavne karakteristike njegovog pristupa, s naglaskom na temeljitost, preciznost i umijeće u interpretaciji kur’anskog teksta. U glavnom dijelu rada kroz praktične primjere analiziran je Ibn ʿAṭiyyin pristup jezičkim/dijalekatskim i gramatičkim aspektima kiraetā.
Kur’an, kiraeti, tefsir, metodologija, Ibn ʿAṭiyya
Sjećanje na rahmetli profesora Jusufa Ramića
Recepcija prvog īmānskog šarṭau časopisu Islamska misao
U ovom radu analizirali smo tekstove u časopisu Islamska misao koji obrađuju teološke teme povezane sa prvim īmānskim šarṭom. Na početku rada podsjetili smo se na vrijeme nastanka ideje o pokretanju Islamskih misli. Ukazali smo na imena autora, prevodilaca kao i domaćih autora koji su dali značajan doprinos autentičnom tumačenju religije islam na ovim prostorima. U analizi tekstova skrenuli smo pažnju na pitanje spoznaje Allaha, dž.š., odnosno Allahovih atributa. Um je izuzetan dar čovjeku, ali nije u stanju obuhvatiti vječno i neograničeno. S tim u vezi, autori nas podsjećaju da je umu (filozofija i nauka) potrebno pridodati i religijsku svijest kao izvor spoznaje, odnosno vjerovanja u egzistenciju Uzvišenog Allaha. Velika je blagodat za čovjeka u iskrenom vjerovanju i pokornosti prema Bogu. Ona ga čini slobodnim u odnosu na stvorenja i čuva njegovo duhovno, fizičko i mentalno zdravlje. Vjerovanje (imān) u Allaha Uzvišenog (tawḥīd) osnova je za svaku drugu spoznaju koja slijedi i na kojoj vjernik gradi svoj odnos prema čovjeku, prirodi i životu uopće. S obzirom da se u tekstovima naglašava da su muslimani na području bivše države SFRJ sljedbenici hanefijsko-maturidijske akaidske škole autori su prezentirali definiciju imāna Imama Abū Ḥanīfe koji smatra da se imān ne povećava niti smanjuje.
prvi īmānski šarṭ, teologija, Allahova imena i atributi, imān, tawḥīd
Konceptualizacija džihada: tekstovi i savremeni izazovi tumačenja i primjene naslijeđa Božijeg poslanika Muhammeda, s.a.v.s.
Rad “Konceptualizacija džihada: tekstovi i savremeni izazovi tumačenja i primjene naslijeđa Božijeg poslanika Muhammeda, s.a.v.s.” bavi se džihadom kao jednim od najkompleksnijih i najčešće pogrešno interpretiranih pojmova islamskog identiteta u savremenom dobu. Najprije se prezentiraju tekstovi Objave, časnog Kur’ana i naslijeđa Muhammeda, s.a.v.s., koji govore o džihadu što je neophodno za razumijevanje džihada općenito. Zatim se u radu analiziraju tri ključna izazova savremenog razumijevanja i primjene džihada: redukcionizam, metodološki izazovi tumačenja i zanemarivanje socioloških, političkih i ekonomskih dimenzija džihada. Analizira se utjecaj odsustva integrativnog i kontekstualnog pristupa islamskim tekstovima, što dovodi do devijantnih i ekstremnih tumačenja, a naglašava se bitnost holističkog pristupa u razumijevanju Kur’ana, hadisa, sunneta i sire, kao integralne cjeline. Poslaničko naslijeđe, sunnet, hadis i sira, nude neophodne instrumente i metodološke smjernice koje omogućavaju uravnoteženo razumijevanje džihada.
Džihad, metodologija tumačenja, radikalna interpretacija, sociološke dimenzije islama, politička i ekonomska dimenzija džihada, poslaničko naslijeđe, kontekstualizacija vjere
Motiv drvo života na molitvenoj prostirci, serdžadi
Rad se bavi motivom centralnog stabla ili drveta života na ručno tkanim, čvoranim molitvenim prostirkama, serdžadama, koje su se tkale na širokom prostoru od Balkana preko Anadolije, Zakavkazja i Irana do Centralne Azije i Indije. Simbol stabla spomenut je u Kur’anu i hadisu te protumačen u učenjima klasičnih sufijskih učitelja. Veza između ovih teoretskih razmatranja i praktične primjene spomenutog motiva na serdžadi uspostavljena je putem institucije futuveta – duhovnog viteštva, specifičnog vida sufijske duhovnosti koja se prakticirala među cehovima diljem muslimanskog svijeta od 13. do 20. stoljeća.
Serdžada, čvorana molitvena prostirka, motivi, simboli stvaranja svijeta, drvo života, islamska kozmologija
Primjena principa olakšavanja (taysīr) u fikhu muslimanskih manjina
U ovom radu razrađuje se princip olakšavanja (taysīr) koji je svoju posebnu važnost zadobio unutar metodologije fikha muslimanskih manjina. Fikh muslimanskih manjina zasebna je grana fikha, koja se detaljno bavi savremenim okolnostima i situacijama u kojima se nalaze muslimanske manjinske zajednice, posebno na Zapadu, a tiču se usklađivanja vjerske prakse i stvarnosti, te očuvanja vjerskog identiteta. Ovaj princip štiti se od zloupotrebe jasnim metodološkim smjernicama, odnosno interpretativnim mehanizmima koji daju okvir za njegovu primjenu u fetvama. U radu je prikazana primjena ovog principa u fetvama Evropskog vijeća za fetve i istraživanja, Vijeća koje je svojim istraživanjima i metodologijom posebno doprinijelo afirmaciji načela olakšavanja (taysīr) u savremenom dobu. Na kraju istraživanja, obrađeno je pitanje odnosa primarne (ʿaẓīma) i olakšavajuće (ruḫṣa) norme u šerijatskom pravu, kao i vremenskog ograničenja olakšavajućih normi donesenih zbog stanja nužde i opće potrebe.
Primarna norma, olakšica, taysīr, manjina, nužda, potreba, korist, šteta, fetva
Poligamni brak u fikhu Evropskog vijeća za fetve i istraživanja (EVFI) i zakonima o porodičnim odnosima nekih arapskih zemalja
Ovaj rad bavit će se poligamnim brakom kroz prizmu pravnih rješenja Evropskog vijeća za fetve i istraživanja (EVFI) i zakona jednoga dijela arapskih zemalja. Radi se o pitanju koje izaziva brojne polemike koje se tiču njegove prihvatljivosti u savremenom društvenom i pravnom kontekstu naročito u zemljama gdje muslimani žive kao manjine i gdje nije moguće da muškarac pred državnim institucijama sklopi drugi, treći ili četvrti brak. Vijeće po ovom pitanju zauzima stav o dozvoljenosti sklapanja poligamnoga braka ukoliko je osigurano pravedno postupanje bez dodatnih uvjeta i ograničenja za razliku od pravnih rješenja većine porodičnih zakona u arapskome svijetu koji za sklapanje poligamnoga braka pored pravednosti prema suprugama i ograničenja broja na maksimalno četiri, ipak postavljaju dodatne uvjete i ograničenja. Član Vijeća dr. Džasir ʿAvde u svome radu koji se bavio tretmanom građanskoga braka na Zapadu sugerirao je muslimanima da ne sklapaju poligamni brak osim onda kada ga mogu sklopiti pred državnim organima neke od muslimanskih zemalja koje to dozvoljavaju ne sporeći u svakom slučaju njegovu načelnu dozvoljenost
Šerijatsko pravo, Evropsko vijeće za fetve i istraživanja, brak, poligamni brak, zakoni, muž, žena
Demotiviranost prosvjetnog radnika i načini njenog prevazilaženja
Nakon temeljne analize uzroka, manifestacija i potencijalnih strategija za prevazilaženje demotiviranosti među učenicima u Bosni i Hercegovini, neophodno je usmjeriti pažnju ka prosvjetnim radnicima, kao drugom ključnom subjektu obrazovnog procesa. Potrebno je detaljno razmotriti uzroke njihove demotiviranosti, identificirati dominantne faktore koji doprinose ovom fenomenu te prepoznati forme kroz koje se demotiviranost najčešće ispoljava. Istovremeno, važno je istražiti efikasne pristupe i metode koje mogu doprinijeti ublažavanju i prevazilaženju ovog nepovoljnog stanja. Primarni cilj ovog rada jeste da ukaže na presudne faktore koji su doveli do gubitka profesionalne motivacije kod prosvjetnih radnika, ali i da identificira ključne motivacijske mehanizme koji imaju potencijal da revitaliziraju njihov pedagoški entuzijazam i angažman unutar obrazovnog sistema. Poseban akcent stavlja se na motivacijske metode koje je primjenjivao Božiji Poslanik, s.a.v.s., u procesu poučavanja svojih sljedbenika. Njegov pristup učenju, širenju spoznaje, usvajanju vještina i formiranju vrijednosnih stavova bio je toliko snažan da su njegovi sljedbenici nerijetko zanemarivali osnovne egzistencijalne potrebe kako bi što duže boravili u njegovom prisustvu i učili od njega. Ove metode predstavljaju vrijedan izvor inspiracije za savremene obrazovne prakse, posebno u kontekstu motiviranja prosvjetnih radnika.
Motivacija, sunnet, Muhammed, s.a.v.s., ashabi, obrazovni proces, prosvjetni radnik, učitelj, učenik, odgovornost, uspjeh
Kontekstualna analiza kur'anskog kazivanja o Nuhu, a.s.
Kur’ansko kazivanje o Nuhu, a.s., jedno je od najzastupljenijih kur'anskih kazivanja. Ovo kazivanje nije ispričano na jednom mjestu u Kur’anu te ga nalazimo u različitim surama. Svako od tih kazivanja posjeduje vlastitu metodologiju i različitu kompoziciju. Nekada je fokus na dijalogu Nuha, a.s., s narodom, nekada na porodičnim problemima, treći put na dužini njegovog života, četvrti put na raznim metodama koje je koristio u svom pozvanju itd. Svi ovi fragmenti iz njegovog života su u kontekstu tema i sura u kojima se spominju. Svevišnji Allah je odabrao Nuha, a.s., zajedno sa Ademom, a.s., nad ostalim svjetovima, uputio ga na Pravi put i bio je zahvalan rob. Kazivanje govori o najdugovječnijem čovjeku u Kur’anu i o najobjesnijem narodu.
Kur’an, Nuh, a.s., sura, kazivanje, kontekst
Abū Ḥayyān al-Andalusī i njegova uloga u odbrani kur’anskih kiraetā
U fokusu ovoga rada je doprinos znamenitog endelužanskog mufessira Abū Ḥayyāna izučavanju kur’anskih kiraetā s posebnim osvrtom na njegovu ulogu u njihovom argumentiranju i odbrani od mufessira i gramatičara. Njegovo kapitalno djelo tefsir al-Baḥr al-muḥīṭ, s obzirom na prostor i pažnju koju im je posvetio, smatra se enciklopedijom kur’anskih kiraetā. U radu se tretira njegovo porijeklo, društveno-povijesne prilike u kojima je odrastao i naučno stasavao, naučni doprinos, tefsirska orijentacija, te glavne odlike njegove metodologije tumačenja Kur’ana i pristupa kur’anskim kiraetima.
Abū Ḥayyān, tefsir, kiraeti, metodologija, odbrana
Odnos nužnosti (ḍarūra) i srodnih termina u islamskoj pravnoj nauci
Rad se bavi načelom nužnosti (ḍarūra) u islamskom pravu i njegovim odnosom prema pojmovima bliskog značenja: potrebi (ḥāǧa), prisili (ikrāh), pravu na odbranu (daf‘ al-ṣāil), olakšici (ruẖṣa) i dobrobiti (maṣlaḥa). Autor ukazuje na razlike u stepenu teškoće, prirodi zabrane, trajanju olakšice i pravnim posljedicama svakog od pojmova. Teza rada je da se pojmovi nužnosti (ḍarūra) i njoj bliskih termina mogu dosljedno razgraničiti primjenom četiri kriterija: stepena teškoće, prirode zabrane, vremenskog dometa dopuštenja i pravnih posljedica po adresata. Na toj osnovi se u radu nudi pregledna sistematizacija i jasniji okvir njihove primjene u fikhu. Posebno se naglašava da se u klasičnoj i savremenoj literaturi često javljaju terminološke nepreciznosti i podudarnosti, koje mogu izazvati konfuziju u razumijevanju i primjeni šerijatskih normi. Rad metodom komparativne analize klasičnih i savremenih izvora nastoji razjasniti ova pitanja i ponuditi preglednu sistematizaciju, s ciljem jasnijeg razlikovanja pojmova i dosljednije primjene u fikhu.
Načelo nužnosti (ḍarūra), potreba (ḥāǧa), prisila (ikrāh), olakšica (ruẖṣa), dobrobit (maṣlaḥa), islamsko pravo
Akademska motivacija i demografska obilježja kao odrednice akademskog postignuća studenata FIN-a
Cilj ovog istraživanja bio je analizirati zastupljenost različitih tipova akademske motivacije kod studenata Fakulteta islamskih nauka, te ispitati njihov doprinos, uz spol, dob i zaposlenje, u objašnjenju akademskog postignuća. Istraživanje je provedeno u maju 2025. godine, a učešće je uzelo 78 studenata prosječne dobi M=22.81 (SD=4.41). Primijenjena je Skala akademske motivacije i Upitnik sociodemografskih i akademskih obilježja. Rezultati su pokazali da studenti ostvaruju visoku prosječnu ocjenu na studijskim predmetima. Kada su u pitanju tipovi akademske motivacije, najizraženija je intrinzična motivacija usmjerena na sticanje znanja, a od ekstrinzičnih oblika motivacije, najviše je istaknuta identificirana regulacija. Razina amotivacije je niska, iako su prisutne individualne razlike među studentima. Višestruka regresijska analiza pokazala je da su godina studija i status zaposlenja značajni pozitivni prediktori postignuća studenata, dok spol i motivacijske dimenzije nisu
Akademska motivacija, demografska obilježja, akademsko postignuće, studenti, Fakultet islamskih nauka
Muʾarriǧ as-Sadūsī (u. 195/810):filolog i rani mufessir jezičke orijentacije
Rad donosi biografski obris Muʾarriǧa b. ʿAmra al-Sadūsija (Abū Fayḍ), basranskog jezikoslovca, genealoga i ranog mufessira. Na temelju klasičnih bio-bibliografija (Ibn al-Nadīm, al-Qifṭī, al-Suyūṭī, Yāqūt i dr.) te dostupnih edicija (Ḥaḏf min nasab Qurayš, al-Amṯāl), rekonstruiraju se učenje, mreža učitelja i učenika, veze s alMaʾmūnom i boravci u Ḫurāsānu. Središte rada je Muʾarriǧov doprinos ġarīb al-Qurʾānu: leksičkom tumačenju oslonjenom na rano pjesništvo, poslovice i dijalekatske tragove, s metodom jamʿ (prikupljanje), dirāsa (analitička studija), muwāzana (komparativno vrednovanje) i tarǧīḥ (utemeljeno preferiranje). Pokazuje se da je Muʾarriǧ povezao basransku filologiju (naḥw, luġa) i rani tefsir, te da su ga kasniji autori citirali kao autoritet za značenja i varijante. Rad mapira stanje korpusa, ističe fragmentarnost i potrebu kritičkih izdanja, te valorizira novije doprinose (npr. Sumayya S. al-Kurdī, A. A. al-Kubaysī).
Muʾarriǧ b. ʿAmr al-Sadūsī, Basra, ġarīb al-Qurʾān, filološki tefsir, arapska filologija, naḥw, Ḥaḏf min nasab Qurayš, al-Amṯā
Copyright (c) 2025 FIN Bektić (##default.groups.name.author##) https://creativecommons.org/licenses/by-nc/4.0
Usvojenje djeteta: analiza zakonskih rješenja u Bosni i Hercegovini u svjetlu islamskog pravnog instituta kefale
Ovaj članak istražuje u kojoj mjeri su pozitivna zakonska rješenja u Bosni i Hercegovini kojima se uređuje usvojenje, kao institut porodičnog prava i socijalne zaštite, kompatibilne s islamskom kefalom. Predmet uporedne analize su (a) odredbe porodičnih zakona i zakona o nasljeđivanju u Bosni i Hercegovini i (b) tumačenja islamskih normi o usvojenju i alternativnoj brizi za djecu lišenu porodičnog okruženja koja su prezentirana u odgovorima fetva-i emina Islamske zajednice u Bosni i Hercegovini. Tvrdi se da institut usvojenja, i to u formi nepotpunog usvojenja sa užim dejstvom, ima zajedničke elemente s islamskim institutom kefale što ga čini podesnim za primjenu od strane muslimanskih supružnika koji žele pružiti staranje djetetu bez roditelja ili roditeljskog staranja, te zadovoljiti potrebu za roditeljstvom zbog nemogućnosti dobivanja djece biološkim putem. Dodatno, naglašava se potreba za zadržavanjem forme nepotpunog usvojenja kako bi se osigurala mogućnost pružanja trajne zaštite djeci lišenoj porodičnog okruženja koja je kompatibilna sa religijskim uvjerenjima potencijalnih muslimanskih “usvojitelja”.
kefale, jetim, usvojenje, adopcija, hraniteljstvo, starateljstvo, islamsko pravo, islamske norme, porodični zakon, prava djeteta
Copyright (c) 2025 FIN (##default.groups.name.author##) https://creativecommons.org/licenses/by-nc/4.0
Primjena kreativnih nastavnih modela i metoda u realizaciji vjeronaučne nastave
Rad tematizira važnost primjene kreativnih nastavnih metoda i strategija u nastavi islamske vjeronauke s posebnim osvrtom na projektnu metodu i projektno učenje. Fokus je stavljen na projektnu metodu zbog njezine sveobuhvatnosti drugih nastavnih kreativnih metoda. Prilikom istraživačkog rada korišten je etnografski pristup odnosno istraživanje na terenu te su u radu dati primjeri projektne nastave implementirane i realizirane na časovima islamske vjeronauke s učenicima različitih uzrasta u jednoj sarajevskoj osnovnoj školi čime se pokazalo kako je projektna nastava primjenjiva u nastavi islamske vjeronauke te kako može biti pokretač motivacije i povezivanja gradiva s životnim iskustvima i potrebama učenika. Time se također pokazalo kako oživjeti, obogatiti, unaprijediti, oplemeniti, aktualizirati, modernizirati nastavu islamske vjeronauke i samim time je dovesti u korak sa školom za 21. vijek.
Collection of Papers of the Faculty of Islamic Studies in Sarajevo 2023
kreativne nastavne metode, projekat, projektna nastava, projektna metoda, projektno učenje, aktivno učenje
Copyright (c) 2023 https://creativecommons.org/licenses/by-nc/4.0
Inovacije u islamskoj vjeronauci iz ugla kurikuluma i osavremenjivanja udžbenika
Islamska zajednica je tradicionalna organizacija. Samim tim, inovacije joj nisu primarna aktivnost i na inovacije se uvijek gleda sa velikim oprezom i podozrenjem. S druge strane, islamska vjeronauka, kao redovan školski predmet i jedan od najvećih uspjeha Islamske zajednice u postratnom periodu, jeste polje djelovanja Islamske zajednice u kojoj su inovacije prirodno polje jer je naslonjena na obrazovanje. Budući da smo u Bosni i Hercegovini ušli u procese reforme obrazovanja, posljedično su reforme zahvatile i sve segmente islamske vjeronauke (nastavni plan i program – kurikulum, udžbenike, pre service i in service edukaciju nastavnog osoblja, evaluaciju kvaliteta nastave, udžbenika, nastavnih programa, opremanje učionica, i druga polja). U ovom radu se predstavljene inovacije u pogledu razvoja kurikuluma i udžbenika islamske vjeronauke od 1990. pa do 2022. godine. U pogledu nastavnih programa od 1990. do 2022. godine, Islamska zajednica izradila je 5 generacija nastavnih programa i u toku je 6. generacija u vidu zajedničkog kurikuluma i u toku je izrada 3. generacije udžbenika islamske vjeronauke. Svaka od tih generacija ima svoje specifičnosti.
inovacije, kurikulum, udžbenik, islamska vjeronauka
Pogled na nove potrebe i zahtjeve u obrazovanju i jačanju kompetencija vjeroučiteljskog kadra
Rad nudi i pregled dijela rezultata empirijskog istraživanja o kompetencijama nastavnika Islamske vjeronauke u bh. kontekstu koji je urađen u saradnji Fakulteta islamskih nauka i Uprave za obrazovanje i nauku Rijaseta Islamske zajednice u Bosni i Hercegovini. U tom smislu analiziraju se nove potrebe i zahtjevi koji stoje u perspektivi obrazovanja i osnaživanja kompetencija vjeroučiteljskog kadra. Nadalje, rad daje osvrt na djelovanje Fakulteta islamskih nauka Univerziteta u Sarajevu u kontekstu pripremanja vjeroučiteljskog kadra, te obilježja i razvoj Studijskog programa islamske vjeronauke i religijske pedagogije.
Fakultet islamskih nauka u Sarajevu, Studijski program islamske vjeronauke i religijske pedagogije, vjeroučiteljski kadar, kompetencije, potrebe, zahtjevi
U ovom radu predstavljeni su rezultati istraživanja o studentskoj percepciji poželjnih osobina nastavnika islamske vjeronauke, zasnovanoj na njihovom iskustvu vjeronaučne nastave iz osnovne i(li) srednje škole. Anketni upitnik konstruiran za potrebe istraživanja primijenjen je na prigodnom uzorku studenata nekoliko fakulteta Univerziteta u Sarajevu i jednog fakulteta Univerziteta u Tuzli. Ovo istraživanje je propitivalo u kojoj mjeri se nastava vjeronauke u osnovnoj i srednjoj školi pokazala važnom za suočavanje sa svakodnevnim životnim problemima i izazovima, da li se nastavnici vjeronauke doživljavaju kao životni uzori, te koje su to osobine koje bi nastavnici vjeronauke trebali imati.
poželjne osobine nastavnika, islamska vjeronauka, nastava, percepcije studenata
Islamska vjeronauka u javnom školskom sistemu u Njemačkoj: trenutno stanje, iskustva, izazovi, perspektive
Sekularizam je karakterističan po posebnom odnosu između državnih institucija i religijskih zajednica. U Saveznoj Republici Njemačkoj je to izraženo kroz položaj religijskih zajednica kao javno-pravnih korporacija, što istima omogućuje široko polje djelovanja, koje uključuje i vjersko obrazovanje u javnom školskom sistemu. Izostanak priznanja muslimanskih zajednica kao javno-pravnih korporacija, prema tome negativno se odražava na uvođenje islamske vjeronauke u državne škole. Pored toga, pojedine pokrajinske vlade su uspostavile saradnju s muslimanskim zajednicama i omogućile islamsku vjeronauku u državnim školama. Nakon izazova s kojima se u zadnje dvije decenije suočila islamska vjeronauka, ona je ipak uspjela oblikovati jedan novi profil vjerskog obrazovanja, koji se umnogome razlikuje od dosad poznatih formi islamske tradicije odgoja i obrazovanja. S tim u vezi, ovaj članak ima za cilj predstaviti islamsku vjeronauku u javnom školskom sistemu Njemačke, njena dosadašnja iskustva i kritički se osvrnuti na trenutne izazove sa kojima se svakodnevno susreću vjeroučitelji u školskoj svakodnevnici.
Islamska vjeronauka, Njemačka, vjersko obrazovanje, sekularizam, vjeroučitelj
Izazovi inkluzije učenika s teškoćama u razvoju na Islamskoj vjeronauci
Implementacija inkluzivnog obrazovanja (IO) u nastavi Islamske vjeronauke u Bosni i Hercegovini (BiH) provodi se polahko i s dosta problema na koje nailaze ne samo vjeroučitelji već i roditelji djece s teškoćama u razvoju te svi učesnici odgojno-obrazovnog procesa. Izazova u implementaciji inkluzivnog obrazovanja u nastavi Islamske vjeronauke je mnogo, iako, kroz zakonske akte, sve izgleda jednakopravno, za svu djecu, praksa pokazuje da postoje određeni propusti. Ovaj rad predstavlja pregled stanja inkluzivnog obrazovanja u nastavi Islamske vjeronauke i njegove primjene, a na temelju obavljenog istraživanja o izazovima implementacije inkluzivnog obrazovanja u nastavi vjeronauke iz 2021. godine.
Inkluzivno obrazovanje, djeca s teškoćama u razvoju, implementacija, vjeroučitelji, Islamska vjeronauka, Bosna i Hercegovina
Uloga i izazovi vjeronauke u razvoju moralnih vrijednosti mladih
Rad tematizira pitanje uloge i izazova vjeronauke u razvoju moralnih vrijednosti mladih. U radu se daje pregled rezultata istraživanja u kojem je korištena kombinacija kvalitativne i kvantitativne metodologije, analitičko-deskriptivna metoda, servej metod kao varijanta analitičko-deskriptivne metode, te postupci analize sadržaja i anketiranje. Kroz istraživanje su ispitivani stavovi adolescenata na području Unsko-sanskog kantona o značaju vjeronauke u razvoju moralnih vrijednosti. Rezultati istraživanja ukazuju da filozofija kvalitete islamskog odgoja i obrazovanja je neraskidiva od kvalitete porodičnog i školskog odgoja, a koji čine temeljne odrednice u razvoju moralnih vrijednosti mladih kao i ukupne kvalitete čovjekovog života.
odgoj, nastava, vjeronauka, moralne vrijednosti
Elektronski mediji i nova situacija odgoja – izazovi školskoj vjeronauci
Danas se sve češće govori o “internet” ili “google generaciji” koja se otuđuje od sebe i udaljava od roditelja, bližnjih i prijatelja, i isključuje iz društva. Oni sve više čine bijeg iz realnog svijeta u virtualni, čime se otupljuje smisao za životne stvarnosti i gubi potreba za ljudskom blizinom, toplinom neposrednog susreta i komunikacijom. Odgajati je postalo teško, teže nego ikada prije, ali još uvijek ne i nemoguće. Da bi odgoj, zacijelo, i bio moguć i u dobu rastućeg uticaja informacionih tehnologija i elektronskih medija, nužno je valjano, odgovorno i realno razumijevanje situacije odgoja i stupanje u saradnju svih mogućih učesnika u njemu: porodice, religijskih zajednica i njihovih odgojno-obrazovnih institucija, škole i medija. Roditelji, nastavnici i odgajatelji, religijske zajednice i škola moraju preuzeti veću odgovornost i mnogo više biti posvećeni odgoju. U tom pogledu osobito značajnu ulogu bi mogla imati školska vjeronauka.
elektronski mediji, nova situacija odgoja, medijska okupacija djece, moralne i duhovne vrijednosti, školska vjeronauka
Vjeroučitelji pred novim društvenim i kulturnim izazovima
Živimo u postsekularnom svijetu u kojemu duhovni, društveni i kulturni fenomeni dobijaju nova značenja. Kao takvi, oni predstavljaju ozbiljan i složen izazov za vjeroučitelje. U svojemu saopćenju nastojat ću se usredsrediti na, po mojemu mišljenju, tri najvažnija, a to su: novi mentalitet s naglašenom individualnošću, novi koncept religije i na kraju modernu ezoterijsku duhovnost, koji proizvode krizu duhovnog i društvenog autoriteta, odnosno relativiziraju tradicionalni koncept religijskog odgoja i obrazovanja, zahtijevajući nove obrazovne (teološke), odnosno odgojne (pedagoško didaktičke) metode u nastavi.
postsekularni svijet, vjeroučitelji, individualnost, novi koncept religije, ezoterijska duhovnost
Vjeronauka u medijskom prostoru Bosne i Hercegovine
Izlazak vjere i vjerskih sadržaja iz sakralnog prostora na javnu pozornicu s početka devedesetih godina dvadesetog stoljeća bio je novina i izazov za medijsku scenu kompletne balkanske regije. Tako je bilo i s prvim inicijativama o uvođenju nastave vjeronauke u škole u ljeto 1990. godine i njezino eksperimentalno uprisutnjenje školske 1991 / 1992. godine. Rad govori o tome kako su mediji s posebnim osvrtom na medije Islamske zajednice: Preporod, Glasnik, Islamska misao i Takvim pratili proces uvođenja vjeronauke u škole.
vjeronauka, Islamska zajednica, obrazovni sistem, škole, mediji.
Utjecaj islamske vjeronauke na univerzalne vrijednosti učenika sarajevskih osnovnih škola
U radu se, nakon kraće teorijske elaboracije, predstavljaju rezultati istraživanja o utjecaju Islamske vjeronauke na vrijednosti i ponašanja učenika sarajevskih osnovnih škola s fokusom na univerzalne vrijednosti. Rezultati su dobiveni od strane najznačajnijih sudionika škole: nastavnika Islamske vjeronauke, roditelja, učenika viših razreda osnovne škole i školskih pedagoga. Istraživanje je obuhvatilo 2.247 ispitanika. Podaci su prikupljani putem anketnih upitnika za sve poduzorke osim za pedagoge s kojima je obavljen intervju. Generalni zaključak do kojeg se došlo u ovom istraživanju pokazuje da svi ispitanici procjenjuju postojanje pozitivnog utjecaja Islamske vjeronauke na razvoj univerzalnih vrijednosti i pozitivnih ponašanja kod učenika.
Islamska vjeronauka, univerzalne vrijednosti, ponašanja, učenici, osnovne škole, Sarajevo
Iskustva u realizaciji nastave islamske vjeronaukeu Bosni i Hercegovini od1992. do 2002. godine
Cilj ovog istraživanja je ispitati neposredna iskustva nastavnika u realizaciji nastave Islamske vjeronauke u Bosni i Hercegovini u periodu njenog uvođenja/vraćanja i etabliranja u odgojno-obrazovni sistem, okvirno od 1992. do 2002. godine. Prikupljanje podataka polustrukturiranim intervjuom trajalo je od oktobra 2022. do jula 2023. godine. Intervju je proveden s ukupno 13 nastavnika Islamske vjeronauke iz osam muftijstava Islamske zajednice u Bosni i Hercegovini. U radu su analizirani njihovi odgovori na pitanja o okolnostima u kojima je vjeronauka uvedena u škole; njihovoj stručnoj spremi; izazovima u realizaciji nastave; uslovima na radnom mjestu; saradnji i odnosu s upravama škola i drugim kolegama nastavnicima; podršci koja im jeste ili nije bila dostupna; te zanimljivim i anegdotalnim događajima. Višestruki značaj istraživanja prepoznaje se u sintetiziranju neposrednih iskustava nastavnika Islamske vjeronauke iz jednog bremenitog, predratnog, ratnog i postratnog perioda kao bogatog nasljeđa i izvora inspiracije drugim nastavnicima i istraživačima kojima će ovo područje biti u fokusu istraživačkog rada.
Islamska vjeronauka, nastavnici Islamske vjeronauke, iskustva, nastava, škola
Вјеронаучна искуства из угла православне вјеронауке
Православна вјеронаука своја искуства темељи на непролазној вриједности човјека као личности и као Божијег створења који има дар слободе али и огромну одговорност пред Богом и људима, како за свој моралнодуховни тако и за друштвени живот. Црква која је Богочовјечанска заједница кроз своју проповјед и вјеронаучна искуства открива да је живот са Богом у унутрашњости човјековог бића иако скривен од спољашњег погледа, кључан за правилан развој и усавршавање човјека. Обликовање човјека по Божијој вољи и обнављање лика Божијег у човјеку је примарни задатак Православне вјеронауке. Дјеца као будући носиоци друштвеног и моралног развоја не само Босне и Херцеговине већ и човјечанства у цјелини, не могу правилно разумјети борбу, која се одвија како унутар њиховог срца тако и у заједници у којој живе, почевши од породице па до најшире друштвене заједнице којој припадају. Средства дата од Бога и поучавање у посту, молитви, љубави према Богу и ближњима су кључна за правилан развој људске личности у свим фазама развоја. Поред свих оспоравања вјеронауке у васпитно-образовним системима у Босни и Херцеговини, вјеронаука је не само опстала већ ће њени прави плодови бити залог добра у будућности.
православна вјеронаука, Црква, боголикост, љубав, слобода, личност, заједница